Fra slutningen af det 18. århundrede, og i hele det 19. århundrede,
hærgede en række konflikter Europa,
mange af hvilke havde den samme fællesnævner:
Spændinger mellem gamle og nye regimer.
Denne historie er baseret på virkelige begivenheder og figurer.
Verden er altid i forandring.
Den er ustoppelig.
Men nogle gange virker det, som om den står stille.
Som et slags fatamorgana.
Men under overfladen er den altid i forandring.
Min bror, Miguel Joaquin, og jeg levede i den samme verden…
…men håndterede den forskelligt.
Årene gik, og Joaquin blev den første, der forlod denne verden.
Kort tid efter døde vores far.
Eftersom der ikke var plads på kirkegården i Altzo,
måtte jeg fjerne min lillebrors knogler
for at gøre plads til min fars levninger.
Hvad? Subs/Sync: PINK
Den er tom.
Graven foran mig var tom.
Min brors knogler var forsvundet.
Som om denne verden i forandring havde slugt dem.
MARTINS EKSIL
Hvor er Maria?
Hvad?
- Kommer hun? - Det ved jeg ikke.
Hvorfor?
Ikke noget. Jeg er bare nysgerrig.
Se!
En ulveunge.
Hvor skal du hen?
Lad være med det! Pas på, Martin.
Moren må være i nærheden.
Martin, giv slip…
Martin!
Jeg går nu.
Hil dig Maria, fuld af nåde! Herren er med dig!
Velsignet er du iblandt kvinder
og velsignet er dit livs frugt, Jesus.
Hellige Maria, Guds Moder! Bed for os syndere,
nu og i vor dødstime. Amen.
Tak.
Ulve.
De kommer ned fra bjerget…
…på jagt efter mennesker.
Det er ikke godt nyt.
Maria.
Maria, hold op med at kigge ud af vinduet. Vend tilbage til arbejdet.
Soldater.
Carlister, tror jeg.
Hurtigt, kom!
Hurtigt!
Kødet først, derefter resten.
De nærmer sig!
Joaquin!
Martin!
Kom herned!
De skal arbejde på gården.
Ellers sulter vi ihjel.
Alle I bønder er ens.
I støtter alle frihedserklæringerne…
….men når det handler om at kæmpe, vil ingen gøre sit.
I foretrækker at overlade det til andre.
Hvorfor forsvare dette,
hvis der ikke er nogle mænd til at dyrke jorden?
Vi tager en af dem. Vælg en.
Joaquin, du bliver her.
Hvorfor mig?
Hvad er det, du siger? Joaquin bliver.
Hvorfor mig?
Du hørte mig. En af jer følger med dem.
- Hvorfor mig? - Fordi jeg siger det!
Udmærket, så tager vi den anden.
Jeg vil ikke have flere problemer ved fronten.
Vent.
Nej.
Jeg følger med.
Bare rolig, Joaquin.
Jeg er snart hjemme igen.
Når jeg kommer hjem, så driver vi gården sammen.
Godt så.
Far vil ikke altid være her.
Udmærket!
Tag, hvad I vil fra dem.
Se.
Han er fra Altzo.
Nieves, pigen fra Oiarbide,
havde et hemmeligt forhold til Jacinto fra Artetxe.
Hele Altzo fandt ud af det før hendes mand. Stakkels mand.
Imaz, skjalden, har skrevet en vise om dem.
- Han spilder ikke tiden. - Nej.
- Hvad ellers? - Hvad ellers?
Det ved du nok allerede.
Din bror er sammen med Maria.
- Det vidste jeg ikke. - De gør kur.
Det virker alvorligt. Nogle siger, de hører bryllupsklokker.
Hvad?
Jeg troede, at du vidste det.
Vi gør det godt, men mangler meget, før krigen er vundet.
Vi risikerer stadig at miste vores rettigheder.
Da vi har vundet alle vores slag…
…har generalen besluttet at give os orlov.
I to uger, så I kan hjælpe jeres familier med høsten.
- Antonio, er Joaquin hjemme? - Ja, han er her.
Hvor mange dage bliver du?
"Ti og fire", mener jeg.
BILBAO
Alle kommer videre med deres liv, mens vi er her.
Fernando.
Forstår du, hvad fanden vi laver her?
Hvad mener du?
Hvad kæmper vi for?
Hvis jeg skal være ærlig…
…Så er jeg ligeglad med alt dette.
Når det er forbi, så rejser jeg.
- Hvorhen? - Amerika.
Amerika?
Nu!
Angrib!
For prins Carlos!
Jeg kan ikke bevæge det.
Bare rolig, det kommer du til.
Hvad, hvis jeg ikke gør?
Martin…
…krigen er forbi.
Det er tid til at tage hjem.
MARTIN OG KÆMPEN
TRE ÅR SENERE
40 hvis de ikke kan!
41 hvis de ikke kan!
- 42 og en halv hvis de ikke kan! - Ja.
Udmærket.
42 og en halv hvis de kan!
- Jeg vandt. - Ja.
Giv mig et arbejde, så afskriver jeg din gæld.
Hvad?
Giv mig et arbejde, så er vi kvit.
Du går direkte til sagen.
Jeg kan ikke bruge dig.
Næste.
Det er umuligt.
Hvor kommer han fra?
- Fra Altzo. - Fra Altzo?
Jeg har hørt, at han er ung.
Og stor. Han må være stærk.
- Han bliver en stor hjælp på gården. - Nemlig!
Er der nogen?
Martin.
- Er det ikke Martin fra Ipintza-Zahar? - Jo, det er ham.
Døde han ikke?
Martin, fra Ipintza-Zahar.
Fader!
Din bror er her.
Er det nemt at spise med kun en arm?
Det er det nu.
Jeg har vænnet mig til det.
Hvorfor kommer du først hjem nu?
Krigen sluttede for tre år siden.
Jeg skulle ordne en masse ting.
Må jeg få lidt mere?
Der er ikke så meget tilbage.
Hvis du regner med at blive, må du tage din tørn.
Jeg bliver ikke.
Med kun en arm, kan jeg ikke gøre nytte på gården.
Jeg har hørt om en forretningsmulighed i Amerika.
Men jeg skal bruge penge til båden.
Jeg ved ikke, hvad du forventede at finde her…
… men der er ingen penge her.
Kan jeg ikke få et forskud?
- Det er ikke meget. - Jeg sagde, der ingen penge er.
- Far. - Nej!
Joaquin! Begynd ikke!
Saml den op!
Hvad laver du?
Du sagde, at vi skulle drive gården sammen.
Sagde jeg det?
Ja, det sagde du!
Lad ham være i fred!
Jeg kommer snart tilbage, og så kan vi drive gården sammen.
Jeg ventede på dig!
Omstændighederne har ændret sig, Joaquin!
Hvorfor?
Hvordan har de ændret sig?
Måske har du forandret dig! Jeg er her stadig.
Ligesom før.
Godaften, Antonio. Hvad bringer dig hid?
Jeg har den med, som et symbol på min velvilje.
- Vi har ikke haft kød i år, men… - Hvorfor nu?
Min søn, Martin, er vendt hjem.
Virkelig?
Er han i live? Det er en god nyhed!
To ekstra hænder til arbejdet på gården.
Han kan ikke bevæge sin højre arm, så han er ikke en stor hjælp.
Han bad mig om penge, så han kan rejse til Amerika.
Hold mig udenfor.
Jeg beder ikke om penge.
Jeg beder bare om et afslag i huslejen.
Det er det samme som at bede om penge.
Jorden er tør, så høsten bliver dårlig.
Hvis Martin bliver, er det endnu en mund at mætte.
Antonio, jeg vil ligne en slubbert.
Jeg undlader ikke at betale husleje.
- Du har ret, men… - Vi betaler for at have tabt krigen.
De har allerede sat skatten op, og de vil gøre det igen.
Hvis du ikke betaler mig, kan jeg ikke betale mine skatter.
Så er to familier fordømt i stedet for en.
Jeg beklager, Antonio.
Jeg er sikker på, at det nok skal gå godt på gården.
Tag den med, og kom tilbage med resten i næste måned.
Godaften.
Herren, der taler med far, er Jose Antonio Arzadun.
Han er impresario.
Hvad laver han her?
Han fortæller ham, at vi kan tjene en masse penge.
Hvis vi viser dig frem.
Viser frem?
Og viser…
… hvordan du er.
- Joaquin, lad mig forklare dig det. - Nej!
Hvorfor vise mig frem?
Fordi du er stor. Enorm.
Indse det. Du skulle have set dem glo på dine træsko.
Hold mund!
- Jeg ved, at I griner ad mig. - Hvad taler du om?
- Ingen griner ad dig. - I Tolosa, for eksempel!
Vi må alle gøre ting, som vi ikke bryder os om.
Hold op! Lad mig være i fred.
Fortsæt sådan, så ender du som Sarasuas.
- Hvad mener du? - Hvad tror du?
At de vidste, at de ville miste gården?
At de ville ende med at tigge? Spørg dem!
Se, hvad de siger.
Vi kan ikke drive denne gård.
Men vi kan drive denne forretning.
Far vil modsætte sig det.
Indtil Arzadun fortæller ham, hvor meget vi kan tjene.
Betale for at se en, der er høj?
Folk vil betale for noget, de aldrig har set før.
Verden er gået fra forstanden.
2,24 meter!
Tre centimeter højere. Han bliver ved med at vokse.
Martin!
Skal du allerede af sted?
Ja, til Bilbao. Den her er kun en prøve.
Hvis det fungerer, arrangerer vi en forestilling.
Held og lykke.
Vi får se.
- Kom, Martin. - Ja.
Vi kommer tilbage om en uge.
Farvel.
BILBAO
Vi går.
Langsomt, men uden at stoppe.
Han er nervøs. Han har ikke været udenfor Altzo i årevis.
- De griner ad mig. - Bare rolig.
Du vænner dig til det.
Vi omstiller os altid.
Det er altid den vej.
Kom, Joaquin.
Kom.
MADRID
Hr. Kolos…
…goddag.
Hr. Kolos?
Er du der?
Jeg taler til ham på hans sprog.
Hr. Kolos, er du der?
Jeg er…
…her.
- Klar?
Nu vil hr. Kolos strække armene ud,
så I kan se, hvor høj han er i forhold til jer.
Kom her, gå under dem.
Prøv!
Denne frakke?
Hvad?
Den her.
- Hvor har du købt den? - Den her?
En skrædder på Arenal-gaden lavede den.
- Arenal? - Ja.
Den er fin.
"Denne enorme mand,
som har været hos os i flere uger,
er i stand til at 'nedsvæle' 20 liter cider om dagen”.
- "Nedsvæle". Hvad betyder det? - Nedsvælge.
Drikke.
Det ser fint ud.
- Folk vil elske det. - Glem det!
Jeg tager ikke en Isabelino-soldateruniform på!
Du er i Madrid. Vil du klæde dig som en Carlist?
- Hvis de finder ud af det derhjemme… - Bare rolig.
Se her. De skriver om dig.
Der er også en tegning af dig.
Hvad er det her? Det ligner mig ikke!
De når mig ikke engang til knæerne!
- Hvilken forskel gør det? - De lyver.
Lad folk forestille sig det.
Du er her,
men derude spredes legenden om dig via mund til mund-metoden.
Vokser sig endnu større end du gør.
Kristi legeme.
- Indtil næste søndag. - Må Gud være med dig.
Bøj hovedet.
Kom!
Glem ikke at låse døren. Vi er tilbage i aften.
Du ser fin ud, Martin.
Åh…
Tak.
Synes du det?
Du ligner ikke dig selv.
Okay, farvel.
Farvel.
Gå under og se afstanden mellem jeres hoveder
og denne fantastiske skabnings enorme arme.
Se, at jeres hoveder er langt under kolossens arme.
Undskyld mig.
Ja?
Dette cirkusnummer er udmærket, men formålet med at hyre jer var
at se på andre aspekter af gigantisme,
både fra et medicinsk og et psykologisk perspektiv.
Udmærket.
Hvad foreslår du?
Jeg foreslår, at vi stiller ham spørgsmål.
Udmærket. Sig frem.
For at bryde isen, vil jeg stile kæmpen et spørgsmål.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal titulere ham. "Hr. Kolos" lyder forkert.
Hvad hedder du?
Dit navn.
Joaquin.
Miguel Joaquin Eleizegi.
Det, jeg vil spørge om, hr. Eleisegui…
…er, om du blev født med denne sygdom,
eller om du fik den senere.
Blev du født sådan her?
Nej.
- Nej:. - Nej.
Han var normal, indtil han fyldte 20.
Så blev han syg.
Og voksede.
- Og fortsatte med det… - Hvem er du?
Hans bror. Martin.
Din påklædning fik mig til at tro, at du var et nyt medlem.
Indtil jeg hørte dig tale. "Og han fortsatte med det…"
Stilhed, tak.
Så han holder ikke op med at vokse?
Forstod du mit spørgsmål?
Ja, vi forstod dig perfekt.
Du forstod, hvad Martin sagde.
Tro det eller ej,
Miguel Joaquin fortsætter med at vokse.
Folk griner ad mig.
- Din stakkel! - Ja, men ikke fordi du er høj!
På grund af måden, du taler på.
Er det min skyld, jeg ikke taler spansk ordentligt?
Lær det! Du har haft masser af tid!
Hvorfor er I klædt sådan? I tyrkiske og Isabelino-uniformer,
og dog ser det ud, som om I kommer lige fra gården!
Hvad er der galt med jer?
De bad os om at klæde os sådan.
Det var det, de bad om.
Få det til at holde op.
Joaquin.
- Det holder ikke op. - Hvad holder ikke op?
Jeg kan høre mine knogler.
Jeg kan høre dem vokse.
- Mit hoved værker. - Tag det roligt, Joaquin.
Du skal ikke bekymre dig.
Kom. Sæt dig her.
Jeg forsøger at stoppe det med al min styrke…
Jeg kan ikke.
Min krop reagerer ikke.
Ingen vokser for evigt.
Hvad, hvis det ikke holder op?
Jeg vil hjem til Altzo.
Hvad vil du lave i Altzo?
Først og fremmest købe gården.
Slå rødder, stifte familie.
Det samme som alle andre.
Hvad skete der med Maria?
Det var umuligt med Maria.
Hun var ikke den rette for mig.
Jeg troede, at hun forlod dig.
Hvorfor skulle hun forlade mig?
Og hvorfor ville du forlade hende?
Du stiller mange spørgsmål, hva'?
Kan du huske, at de forvekslede os, da vi var børn?
- Ja. - De vidste ikke, hvem der var hvem.
JOAQUIN BLIVER HØJ
Hvordan har du det, Joaquin?
Følg med. Hun venter på dig.
Jeg kan se, at du har sendt penge hjem.
- Hvad? - Der er kommet glas i vinduerne.
Nå ja.
Det bemærkede jeg ikke.
Jeg hørte, at du vil købe gården.
Det vil Joaquin og min far. Jeg vil ikke.
Hvorfor ikke?
Der er ikke mange ting, det kan betale sig at købe her.
40% af huset tilhører Antonio Eleizegi og hans søn, Joaquin.
Resten betales i afdrag.
Manglende betaling af tre afdrag i træk
har den konsekvens, at I mister jeres del og giver afkald på udbetalingen.
Forstået?
- Ja.
Seks centimeter.
Seks centimeter mere end sidst!
Godt!
Længe leve kæmpen fra Altzo!
Hurra! Længe leve kæmpen!
Du må forklare os noget, Miguel Joaquin.
Er det sandt, at du byggede Zuaznabar Handi-muren i hånden?
Hvad? Det er noget vrøvl.
- Hvad sagde jeg? - Jo, du gjorde! Jeg var der jo selv, ikke?
- Med de forvitrede sten. - Det passer ikke.
- Hvad er dit træk, Jacinto? - Syv enbido.
Du milde!
Forsvind, alle sammen!
Kom her!
- Vi er her for at se kæmpen. - Forsvind med jeres vrøvl!
Hvorfor må jeg ikke gå ud?
Følge Arzadun kan det ødelægge den nye forestilling.
Han er stor. Kan han forstå mig?
Forstår han mig?
Nej, det gør han ikke.
- Er han retarderet? - Nej, han er basker.
Javel.
- Kan han sige noget på baskisk? - Selvfølgelig, Deres Højhed.
Sig noget til dronningen på baskisk.
Men hun vil ikke forstå det.
Det er ligegyldigt.
Sig noget til hende. Hvad, der falder dig ind.
Vi skulle ikke have forladt Altzo.
Folk behandler mig anderledes.
Det siger jeg ikke.
Deres Majestæt,
Miguel Joaquin, kæmpen fra Altzo, er glad for…
Er der mange kæmper der?
Kun ham.
Sandt. Med hundrede som ham ville I Carlister have vundet.
Og dog tabte I krigen.
- Jeg går ud fra, at I er Carlister? - Vi er liberale, Deres Majestæt.
Hvordan ved I, at han er den højeste i Europa?
Der er intet bevis på en højere mand.
Hvis Deres Højhed nyder forestillingen, så vil vi kunne rejse til udlandet…
Er du normalt proportioneret?
Kan han klæde sig af for mig?
Hun bad dig om at klæde dig af.
Klæd dig af!
Forsigtig.
Tag min hånd.
Pas på hovedet!
Bøj dig forover. Du klarer det fint.
Bøj dig forover, Joaquin!
Gem dig, Joaquin!
Forsigtigt. Et trin til.
Hil dig Maria, fuld af nåde! Herren er med dig!
Velsignet er du iblandt kvinder. Velsignet er dit livs frugt.
Sørg for, at de ikke ser dig.
Forsigtigt!
Få det til at holde op.
Få det til at holde op…
Mine damer og herrer!
Verdens højeste person!
LISSABON
Sål den?
Den må måle mindst 15 meter.
Hvem har sat de store sten der?
Her kommaer den første.
ENGLAND
Vent her.
Goddag.
- Jose Antonio Arzadun. - En fornøjelse.
Saad, ud med dig.
Joaquin! Kom her!
Joaquin, det er Saad.
Saad, Joaquin.
Saad.
Vi er på selve skæringspunktet,
hvor to ældgamle stenrækker
strækker sig hinsides horisonten.
Disse sten gemmer stadig på deres hemmeligheder og kræfter.
Nogle mener, at de er forbundet med en for længst uddød race af kæmper.
Mine herrer, kæmper og andre,
vores videnskabelige opgave her i dag er at samle disse kræfter
og forbinde dem med kæmpernes fortid, deres essens.
Således vil jeg bede vores venner, vores samarbejdspartnere…
. om at danne en cirkel.
Jeres energi vil samvirke med den lineære kraft
og skabe en rotationskraft, en vortex,
der bevæger sig med høj hastighed.
Denne centripetalkraft vil udstrømme fra jeres korpus
og måske være synlig for det menneskelige øje.
Jeg vil bede jer om at tage hinanden i hånden.
Hånden.
Tag hinanden i hånden.
Tag hinanden i hånden…
...og dan en krans.
Brug jeres kræfter.
Brug jeres rødder i fortiden.
Føler I en kraft?
Føler I en kraft? En prikken, måske?
En prikken?
Føl jeres energi.
Føl energien fra jeres rødder.
I er halvguder! Føl jeres energi! Føler I energien?
En prikken?
Joaquin, det er Esther.
Esther vil møde andre af samme højde. Jeg fortalte, at jeg kendte den sødeste.
Gå en tur sammen.
Hvorhen?
Hvor som helst.
Her er smukt.
AMERIKA
Du vil ikke tro det, men jeg hørte så meget om Joaquin,
at da jeg mødte ham…
….Syntes jeg, at han så lille ud.
Jeg har i øvrigt lige hørt det.
Jeg vidste ikke, at din bror skulle til Amerika.
Hvem?
Isidro, din bror.
- Goddag. - Goddag, Martin.
Har du et øjeblik, far?
Hvad er der?
Jeg hører, at Isidro skal til Amerika.
Ja, beslutningen blev truffet i sidste uge.
- Hvorfor fik jeg ikke besked? - Du arbejdede, og…
…der var al postyret med brylluppet…
Så du betalte for hans billet?
Et forskud på hans arv.
Det forskud, jeg bad dig om engang.
Hvad taler du om?
Du tjener mange penge med Joaquin.
Men du vidste, at jeg ville rejse.
Dengang! Ting ændrer sig!
Det er din bryllupsdag. Ikke et godt tidspunkt at diskutere det.
Må jeg få denne dans?
Hvad med, at vi også rejser til Amerika?
Nu?
Ja. Hvorfor ikke?
Vi udsætter altid ting.
Jeg ved ikke. Bare sådan…
Kom nu, Maria…
…Stol på mig.
Jeg har været i udlandet.
Jeg ved, at du ville være mere lykkelig væk fra gården.
Martin, jeg er lykkelig her.
Ærlig talt.
Jeg har det fint her på gården.
Jeg er ligeglad med, at der er mange af jer.
Hvorfor finder du altid en undskyldning?
- Som om du ikke vil komme videre! - Det sagde jeg ikke.
Hvad, hvis vi rejser dertil, og det ikke er nemt?
Hvis vi sultede her… Men det er ikke tilfældet.
Vi har det fint her.
Du tjener penge.
Min bror, Isidro, klarer sig også godt, men han rejser alligevel.
Da de fortalte mig det, tænkte jeg…
"Det er det, jeg altid har drømt om."
Kan du skrive under som "The Spanish Goliath"?
Skrevet sådan her.
- Godt. - "Spanish" hvad?
Den spanske goliat. På engelsk.
Hvorfor ikke det samme som altid? "Kæmpen fra Guipuzcoan".
Jeg foretrækker det navn.
Der skal stå "Handia".
De ved ikke, hvad "Guipuzcoan" betyder i England.
Jeg foretrækker det. "Kæmpen fra Guipuzcoan."
Arzadun.
Hvorfor ser du ikke på mig?
- Hvad? - Du ser aldrig på mig.
Du taler altid med Martin eller min far.
Du siger aldrig noget til mig.
Se? Du gør det igen! Se ikke på ham!
Det er mig, der taler nu!
Lad os diskutere det på et andet tidspunkt.
Nogle ting vil ændre sig her.
Fra nu af gemmer vi os ikke mere.
Det har vi talt om, Joaquin.
Jeg vil også have min del af pengene.
Giv ham også min del.
Flyt ikke.
BORDEAUX
Fortsæt, Joaquin.
LONDON
Til "Tolos".
- Hvad? - Til "Tolos".
Mener du "Toulouse"?
Nej, Tolosa.
Goddag.
Jeg har sendt pengene.
- Har du allerede sendt dine? - Det gjorde jeg i går.
Fortalte du manden…?
Ja. Til "Tolos" i et afdrag.
Du har forklaret det tusind gange. Vil du nu endelig stole på mig?
Har du bemærket noget?
Kunne du ikke have valgt et mere diskret sted?
Indlægssåler. Det er derfor, jeg er seks centimeter højere.
Det får dig ikke til at se højere ud.
Hvad med denne tophat?
Hvad synes du?
Kom nu. Hvad er der galt?
Hør, Joaquin.
Jeg har tjent penge nok. Når jeg kommer tilbage, rejser jeg med Maria.
Hvad?
Hvad vil du lave i Amerika?
Folk tager dertil for at tjene penge. Dem har du allerede her.
Jeg har altid ville rejse udenlands.
Hvor er du nu? På gården?
Du kan ændre stedet…
…men du vil aldrig ændre dig.
Hvad mener du?
Hverken på gården eller vejen…
Du har aldrig været i stand til at tilpasse dig.
Måske har jeg brug for noget andet.
Ja.
- Måske skal du bare langt væk fra mig. - Det passer ikke.
Jeg har altid været der for dig. Ved din side, hjulpet dig.
Ved min side? Du har altid villet løbe væk fra mig!
Mens du tjener penge, er det tåleligt.
Alle skal leve deres eget liv.
Det er det bedste for Maria og mig, og sådan bliver det.
Leve sit eget liv? Men du har aldrig kunnet klare dig selv!
Du lever af mig, og det skal få dig til Amerika!
- Jeg har også ofret ting. - Helt ærligt.
Du har mig at takke for alting. Fine klæder, penge til rejser, din kone.
Hvad har du givet os?
Træk vejret.
Igen.
Du har gigantisme. Rygskævhed.
Og du skal understøtte en masse vægt.
- Har du lyster? - Hvad?
- Erektionsproblemer? - Hvad?
Med din penis.
Det kan kureres, ikke?
Det ved han ikke. Hovedpiner, ondt i lemmerne... Det er meget normalt.
Som i din brors tilfælde.
Hvad vil du gøre med hans knogler, når han dør?
Det videnskabelige samfund vil betale godt for at kunne studere dem.
Jeg skal begraves i Altzo.
Hvor gammel er Joaquin?
29.
Han har stadig tid, ikke?
Disse kæmper vokser ikke kun udenpå,
deres organer udvikler sig også indeni.
De vokser og ældes før tid…
…indtil de dør.
Arzadun fortalte, at Esther er i Paris.
Skal vi mødes?
Nuvel, mine venner.
Det er vigtigt, at I ikke bevæger jer i de næste få minutter.
Ellers bliver billedet utydeligt.
Joaquin, se på Esther.
Bekvemt? Sådan.
Det er som om verden åbnede sine øjne.
Verden var blind.
Vi hørte kun om fortiden, men kunne ikke se den.
Det kan vi nu. Se virkeligheden.
Virkeligheden.
Kan du ikke lide det?
Hvad laver du?
Forsvind!
Stop!
Hvad sker der?
Landevejsrøvere.
Tag det roligt.
Gør, hvad de siger.
Hvem er han?
Ind i vognen!
Chef!
Ikke dårligt!
Af sted!
Joaquin.
Hvor mange penge var der?
Du sagde, du sendte pengene med posten! Joaquin!
Sendte du intet til Altzo?
- Jeg var bekymret. - Bekymret?
Indser du, hvad du har gjort?
Du er ikke blot en kæmpe, du er også et fjols!
Du har mistet dine og vores fars penge!
Alting!
Fortæl mig.
Hvad gør vi nu?
Hva'?
Udmærket.
- Farvel. - Farvel.
Bare rolig, Martin.
Vi tager på endnu en turné og tjener lige så mange penge, som du mistede.
Vent og se.
Nej, Joaquin.
Du har gjort nok.
Nej.
For at arbejde på jernbanen skal man have stærke arme.
Jeg arbejder hårdt.
Kan du virkelig se dig selv arbejde med en skovl?
Er der ikke andre job?
Jo.
Men ikke her.
Bliv lidt længere.
Hvad laver du? Måler barnet?
Stop, Martin!
- Han vokser meget. - Hvad mener du?
- Han er ganske normal. - Han er højere end andre på sin alder.
Martin!
Hvis han giftede sig med kæmpen…
Jeg er ikke overbevist.
Publikum vil ikke synes om det. Det er ikke godt for forretningen.
Hvorfor?
Folk forventer at se en stor, stærk kæmpe.
Joaquin er stadig ung…
…men han er udbrændt.
Folk forestiller sig noget andet.
Jeg forstår ikke.
Du siger, at for at sælge billetter, skal vi lade folk bruge deres fantasi.
Nu siger du det modsatte.
At folk forestillede sig for meget.
Ja.
Det er ironisk, men sådan er det.
Det er svært at undgå dekadencen.
Vi finder på noget.
Tag det ikke ilde op, men…
…forretningssnilde er ikke din force.
Købte I ikke gården?
Hvorfor ikke koncentrere jer om det?
Landbruget vil se bedre tider.
Du omstiller dig.
Det er altid det samme.
Evnen til at omstille sig er menneskets mest værdifulde aktiv.
Jeg mener det modsatte.
Det er vores værste egenskab.
Kom.
Det bliver koldt.
DEN ENARMEDE KÆMPE
Sådan.
Lidt højere.
Er der ikke flere plakater på spansk?
De forstår ikke et ord på fransk.
Tegningen er det vigtigste.
- Tegningen? - Ja.
Tegningen afslører ikke meget. Den er i stykker!
Hjælp mig ikke. Du må holde den skjult.
Nu.
Hvad laver du?
Ikke noget.
Prøver at bevæge min højre hånd.
Men det nytter ikke.
Det er håbløst.
Jeg ved, hvad jeg taler om.
Jeg føler mig skyldig, Martin.
Hvorfor?
Fordi vi er sammen. Du og jeg, alene.
Vi prøver at komme videre,
selv om jeg ved, du havde foretrukket noget andet.
Vent, for det er den syvende.
Den syvende kotelet.
Spis op, Joaquin.
Syv koteletter. Er det ikke utroligt?
Du sagde, det var en hyldest.
Derfor opkrævede jeg mindre.
Men det var skammeligt at få min bror til at danse med karnevalsfigurer.
Her.
Stop her!
Jeg stiger ud.
Bekendtgør min ankomst.
Du kan ikke blive her.
Vi har ikke råd til at bekymre os om det.
Hvis de ser mig, sælger vi ikke billetter.
Godt så.
Klatr op og hvil dig.
Godaften.
Vil I se en kæmpe?
Hvis I vil, for kun en halv real,
kan I se en kæmpe på to en halv meter.
Hvor er han?
I skoven. Jeg henter ham, hvis I vil have det.
Kæmpen kan drikke 20 liter cider…
…Og spise otte koteletter.
Gider du holde kæft?
Her.
Tak.
Jeg har hørt om ham.
De kalder ham Kæmpen fra Bilbao.
Nej.
Kæmpen fra Guipuzcoan.
Fint nok, men jeg har hørt om ham.
Han er meget berømt.
Jeg har hørt, at han er høj,
men han kan ikke så meget, fordi hans arm er lam.
Nej.
Kæmpens arme virker helt fint.
Er det sandt?
- Mistede han ikke en arm i krigen? - Nej.
Hvor har du hørt det?
Det ved jeg ikke. Det fik jeg at vide.
Joaquin!
Martin!
Jeg fryser ihjel.
Hvad er der sket? Hvorfor er du her?
Fandt du et publikum?
Du skal bruge pengene til rejsen til Amerika.
Vi må skaffe flere penge.
Vi tjener dårlig nok til at købe mad.
Du må sælge mig bedre.
Du må være mere ihærdig.
Martin, find på noget.
Ændr forestillingen!
Jeg vil gøre alt, du beder om.
Lad os tage hjem.
Jeg fryser ihjel.
Dette er det sidste testamente fra Miguel Joaquin Eleizegi Arteaga.
Alle aktiver går til hans bror, Juan Martin Eleizegi,
og til sidstnævntes søn, Miguel Maria Eleizegi Zuloaga.
24.000 reales til hans bror…
…Og 15.000 til hans nevø.
Vidste du, at Joaquin havde de penge?
Nej.
Hvor fik han så mange penge fra?
Nu har du råd til at rejse væk.
Hvorhen?
Jeg har vænnet mig til det her.
Far…
…hvorfor valgte du mig?
Hvad mener du?
I krigen.
Du skulle vælge mellem Joaquin og mig.
Du tøvede ikke.
Du besluttede, at jeg skulle i krig.
Jeg traf ikke den beslutning.
Jo.
- Det gjorde du. - Nej.
Carlisterne kom og tog den ældste søn.
Verden er altid i forandring.
Den er ustoppelig.
Men nogle gange virker det, som om den står stille…
…for øjnene af os.
Som et slags fatamorgana.
Men under overfladen er den altid i forandring
Maria!
Hvad?
Den bevægede sig!
Hvad?
Min hånd.
Min hånd bevægede sig.
Jeg bevægede aldrig min hånd igen.
Men jeg vil altid fastholde, at jeg gjorde det den dag.
Er du sikker?
Ja, Maria.
Ingen troede på mig.
Selvom jeg ikke ville erkende det,
tvivlede jeg nogle gange på, hvad mine øjne havde set.
Det skete lige nu!
I landsbyen sagde de, at jeg overdrev,
ligesom når jeg talte om mine eventyr med min bror.
- Miguel Joaquin fra Altzo! - Fra Altzo!
Hvem ellers!
Der var han, pærestolt.
Ikke sært, at jeg husker det godt.
Hver gang jeg fortalte historier om Joaquin…
… Virkede de mere overdrevne end før.
Joaquin forsvandt ikke,
men voksede dybt indeni mig.
Joaquins ejendele blev spredt eller forsvandt.
Hatte, handsker, sko…
Der var intet tilbage.
Martin!
Vi må tømme graven.
Den er tom.
Ligesom med alle hans ejendele, var også Joaquins knogler forsvundet.
Nogle sagde, at Joaquins knogler fandtes på et berømt britisk museum.
Andre sagde, at Joaquin havde solgt dem til en læge
for at efterlade penge til familien efter sin død.
Ingen af delene blev bevist, og Joaquins knogler dukkede aldrig op.
Der var kun tomhed.
Kun et stort hul.
Et hul, som jeg fyldte.
Tekster af: Jacob Jensen